![](https://dinfritid.no/sites/default/files/styles/full_width/public/Preikestolen_IMG_4254.jpg?itok=1CAHiopJ)
![](https://dinfritid.no/sites/default/files/styles/full_width/public/Preikestolen_IMG_4254.jpg?itok=1CAHiopJ)
Vårt mest kjente landemerke
Preikestolen har en selvskreven plass på enhver liste over steder i Norge du bør oppleve i løpet av livet. Vi testet den luftige utsikten sommeren 2021, med bobilen som base.
Omstendighetene var spesielle. Kun kort tid før vårt besøk var det store medieoppslag om lange køer og parkeringsproblemer. I en tid med smittefare er det nettopp slikt man ønsker å unngå. Vi unngikk det verste juli-turisttrykket, og opplevde Preikestolen som et reisemål vi kan anbefale, selv i smittetider. Riktignok er det trangt å møte folk flere steder, men så lenge du ikke har det for travelt, bør det gå greit å holde nødvendig avstand.
Vi spurte driftsleder i Stiftelsen Preikestolen, Jorunn Stokka, om hvor store kapasitetsproblemer de hadde i sommer:
– Det var kun én dag det var kø opp til parkeringsplassen, men dette løste seg i løpet av et par timer, kan hun fortelle.
Moderat tur
Vårt besøk var i siste halvdel av juli, og selv om det var mange besøkende, var det ingen problemer med kapasiteten verken på parkeringen eller på selve stien. Selv i en tid med reiserestriksjoner overhørte vi overraskende mange utenlandske språk på vår vei opp og ned. Preikestolen er en severdighet som ikke bare trekker norske turister, og det er ikke så merkelig: Den renskårne klippen, som henger 604 meter over Lysefjorden, er Norges mest ikoniske og kjente landemerke. Stiftelsen Preikestolen beskriver selv turen fra parkeringen til toppen som en «moderat» fottur. Det anbefales å sette av fire-fem timer til den åtte kilometer lange turen. Det er snakk om 500 høydemeter. Stien opp er overraskende variert, og går i alt fra myrterreng til skog og fjell. Mange steder er det bygget steintrapper med høy kvalitet, men noen steder har det vært mangel på flate steiner, og ruta kan oppleves som krevende om du ikke er i form. Vi møtte blant annet en person med behov for støtte i form av to staver, som ikke klarte å nå toppen. Er du derimot i grei form er turen opp til Preikestolen høyst oppnåelig.
Det er også mulig å bli med på en guidet tur, men de aller fleste vil fint klare seg selv.
Nyttige fakta
Det er greit å vite at det ikke er søppelkasser på stien, kun ved parkeringsplassen. Det du tar med deg på tur skal tilbake igjen. Det er heller ikke toaletter langs stien, kun ved parkeringen. Kapasiteten på parkeringsplassen er 1000 biler. Det er normalt ikke noe problem å finne parkering som er egnet, selv for store bobiler. Parkeringen koster 250 kroner både for personbiler og bobiler, og betales når du kjører ut. Det er ikke lov å overnatte på parkeringen (kl 24-06). Når vi spør driftsleder Jorunn Stokka hvorfor ikke det er lov, får vi følgende svar:
– Det er ikke lov å overnatte på parkeringsplassen til Preikestolen fordi dette er en parkeringsplass, ikke en campingplass. Det er en campingplass et par kilometer før man ankommer Preikestolen, og vi skal ikke konkurrere med dem. Vi ønsker å starte dagen med tom parkeringsplass, slik at alle som ønsker det har anledning til å få parkert for å gå tur. Det går ikke hvis parkeringsplassen allerede er full. Dette gjelder også for 2021 og videre framover. Vi følger opp dette ved at vi kontrollerer at det ikke står bobiler der på kveldstid, sier Jorunn Stokka, driftsleder i Stiftelsen Preikestolen.
Karakteren
Med oss på turen var også noen ungdommer. 12 år gamle Alma oppsummerer opplevelsen slik:
– Det beste med turen var å komme opp på toppen. Det var skikkelig kult og fint der. Det var ikke så bratt som jeg trodde. Jeg fikk likevel ikke lov av mamma til å gå nærme kanten. Stien opp var fin, og det var gode steintrapper å gå i.
Hun gir karakter 4 på hvor skummelt det var å være på toppen, og 9 av 10 på hvor gøy det var. Mest overrasket ble hun av «fotomodellene» som gikk turen i kjole og sko med hæler. Noen hadde også med seg skift til fotograferingen på toppen.
Selv må jeg innrømme en stor respekt for høyden. Jeg kjente godt på «suget» i magen da jeg nærmet meg kanten og kunne se flere hundre meter rett ned på Lysefjorden. Det er både skummelt, spennende og fascinerende på en gang.